Ingen rører sig!
Nej!
Mit navn er Tokyo.
Men da historien startede, var det ikke mit navn...
MISTÆNKT PÅ FLUGT TRE DØDE VED KUP
Det var mig.
Og det... mit livs kærlighed.
EN RØVER DRÆBT
Sidst jeg så ham, efterlod jeg ham i en blodpøl med øjnene åbne.
Vi klarede 15 perfekte kup.
Men at blande kærlighed og forretning er ingen god idé.
Så da vagten skød...
måtte jeg skifte karriere fra tyv til morder.
Og så flygtede jeg.
Jeg var på en måde også død.
Eller næsten død.
TIL SALG
Jeg har skjult mig i 11 dage.
Mit billede var i ethvert distrikt i Spanien.
Jeg ville få 30 år, og sandheden er,
at det er ikke noget for mig at ældes i en celle.
Jeg vil hellere flygte.
Med krop og sjæl.
Og hvis ikke jeg kan tage min krop med mig...
kan min sjæl i det mindste flygte.
Jeg var ved at løbe tør for tid, og der var vigtige ting...
Eller faktisk kun en.
Hallo?
-Mor? -Åh, min lille pige...
Hvordan har du det, pusling?
Hvad foregår der?
Du har set nyhederne, ikke?
Alle de ting, som de siger om mig.
Selvfølgelig har jeg set det.
Ved du hvad? Jeg overvejer at rejse.
Måske får jeg et job på en kinesisk båd. Som en kok.
Du sagde, jeg ikke kan spejle et æg, Så kan jeg lære det. Hvad synes du?
Jeg ved ikke.
Hvad hvis de kun spiser kinesisk mad?
Betyder denne rejse...
...at jeg ikke ser dig igen?
Vær ikke dum. Selvfølgelig gør du det.
Jeg køber en billet, så du kan komme og se mig.
Hvortil? Kirkegården?
Er du alene?
-Mor, er du alene? -Ja.
Så gå ned ad gaden mod købmanden.
Jeg finder dig.
Den dag, hvor jeg skulle blive myrdet...
...dukkede min skytsengel op.
Man kan aldrig vide, hvordan en skytsengel ser ud.
Men man ville ikke forvente,
at han dukker op i en Seat Ibiza fra '92.
-Undskyld, har De et øjeblik? -Nej.
Der er en fordel ved at lave mad på en kinesisk båd...
Man skal ikke vaske op.
Et øjeblik tænkte jeg på kineserne,
og at jeg hader, når folk spytter.
-Hvem er du? Politi? -Vent. Du er på vej mod ballade.
Specialstyrken venter på dig,
-de har fulgt dig i seks dage... -Hvorfor skulle jeg tro dig?
Og sådan mødte jeg Professoren. Ved at rette en pistol mod hans kugler.
Må jeg?
Det gode ved forhold er, at vi glemmer, hvordan de startede.
Må jeg?
De er allerede ved din mors hus.
Derfor kom jeg for at hjælpe dig.
Jeg har et forretningsforslag.
Et kup. Et kup, der er...
...unikt.
Jeg leder efter folk...
Tja, der ikke har meget at tabe.
Hvordan lyder...
...2,4 milliarder euro for dig?
Ingen har slået til så hårdt før.
Ikke engang i New York, London eller Monte Carlo.
Hvis mit billede kommer i nyhederne igen,
vil det i det mindste være for historiens største kup.
VELKOMMEN
Jeg byder jer velkommen.
Og...
Jeg takker jer for at sige ja til dette...
...jobtilbud.
Vi skal bo her.
Væk fra den irriterende trængsel.
I fem måneder skal vi studere, hvordan vi klarer dette kup.
Hvad mener du med "fem måneder"? Er du gal?
Hør... Folk bruger årevis i skolen
for at tjene en løn, der i bedste tilfælde
er en lorteløn.
Hvad er fem måneder så?
Jeg har tænkt på dette...
...meget længere.
Så jeg aldrig skal arbejde igen.
Det skal I heller ikke. Eller jeres børn.
Okay. Lige nu kender I ikke hinanden.
Og sådan skal det forblive. Ingen navne
eller personlige spørgsmål.
Og selvfølgelig ingen personlige forhold.
Jeg vil have, at I vælger et navn. Et simpelt et.
Numre, planeter, byer...
Som hr. 17 og frk. 23?
Jeg kan ikke engang huske mit eget telefonnummer.
Derfor siger jeg det.
Planeter?
Jeg kan være Mars, og han Uranus.
Jeg vil ikke være Uranus.
-Hvad er der med Uranus? -Det lyder dumt.
Vi bruger byer.
Vi er enige om byer.
Godt.
Sådan kom jeg til at kalde mig selv for Tokyo.
Ham, der kigger på min røv, er hr. Berlin.
Han har en arrestordre.
27 røverier. Smykkebutikker, auktionshuse og pansrede biler.
Hans bedste kup: Champs Elysees, Paris, 434 diamanter.
Han er som en haj i et bassin.
Man kan svømme med ham, men man er altid nervøs.
Han havde ansvaret for kuppet.
Ham, der hoster, er hr. Moskva.
Han gravede i en mine i Asturien før.
MOSKVA
Senere forstod han, at han kom længere ved at grave op.
Seks pelsbutikker, tre urmagere og en bank i Avilés.
Han bruger en skærebrænder og industrielle værktøjer.
Ham bag ved Moskva er Denver. Hans søn.
Narko, knækkede tænder, brækkede ribben. Han er konge af barslagsmål.
Vildt temperament. I et perfekt kup... en tidsindstillet bombe.
Rio. Han er min svaghed.
Han er computernes Mozart. Han har kodet, siden han var seks
og ved alt om alarmer og elektronik.
Med alt andet i livet er det, som om han var født i går.
Og så er der tvillingerne, Helsinki og Oslo.
Selv den mest skudsikre plan har brug for soldater.
Hvem bedre end to serbere?
De kan muligvis tænke. Men det finder vi aldrig ud af.
Nairobi.
Håbløs optimist.
Hun har forfalsket, siden hun var 13 år. Nu er hun kvalitetskontrolchef.
Muligt, at hun er skør, men hun er fandens sjov.
Tænk engang, at nyhederne vil handle om os hver dag.
At alle familier i landet vil spørge sig selv:
"Hvad laver vi?"
Ved I, hvad de vil tænke?
"De sataner. Gid jeg havde tænkt på det først."
Professoren.
Ingen straffeattest.
Han har ikke fornyet sit ID, siden han var 19.
Et spøgelse.
Men et meget klogt spøgelse.
For vi stjæler ikke nogens penge.
For de vil endda kunne lide os. Og det er essentielt,
at vi har offentligheden på vores side.
Vi bliver fucking helte for de mennesker.
Men vær forsigtige.
For det øjeblik der er bare en dråbe blod... Det er vigtigt.
Hvis der er et eneste offer,
er vi ikke længere Robin Hood, så er vi bare almindelige sataner.
-Professor... -Frk. Tokyo.
Hvad skal vi røve?
Den spanske nationalbank.
KUPDAGEN FREDAG KL. 8.35
Hvem valgte maskerne?
-Hvad er der med dem? -De er ikke skræmmende.
I alle film bærer røverne skræmmende masker.
Zombier, skeletter, dødsengel...
Med en pistol er en tosse mere skræmmende end et skelet.
-Det er nok. -Hvem er fyren med moustachen?
Dalí, søn. En spansk maler. En meget dygtig en.
-En maler. -Ja.
-En maler, der maler. -Ja.
Ved du, hvad der er skræmmende?
Dukker. De er ret skræmmende.
-Hvilke dukker? -Fedtmule, Pluto, Mickey Mouse.
En mus med store ører.
-Synes du det? -Ja, røvhul.
-Vil du slå mig? -Hallo.
Jeg har ret. Hør...
Hvis en fyr med en pistol går med en Mickey Mouse-maske,
vil folk tro, han er skør og vil lave ravage,
og ved I hvorfor?
Fordi våben og børn er to ting, man aldrig sætter sammen. Ikke, far?
Hvis man ser det sådan, er det farligere, ikke?
Mere lusket.
En Jesusmaske er mere skræmmende.
Han er mere uskyldig.
"Hellere to pistoler end et krucifiks".
-"En helgen, to pistoler". -Hvad er forskellen?
Banden manglede kvinder.
En kvinde kan bruge to dage på at vælge sko til et bryllup,
men ikke et engang et minut på at vælge masker til et røveri.
Alt, han havde planlagt, startede nu.
I det mikrosekund tænkte jeg på alle de uskyldige,
hvis liv ville stoppe brat på grund af os.
HOVEDVEJ E-80 KL. 9.25
Professoren vidste, der kun var en vej
ind i den spanske nationalbank med et tre tons tungt arsenal.
Det var med lastbilen, der hver uge kom
med nye ruller af seddelpapir til printning.
Det var præcis, hvad vi gjorde.
Vi kom hele vejen ind eskorteret af politiet.
OMKØRSEL TIL RASCAFRÍA
I Spanien er alt, der er bevogtet af to politibiler, stærkt beskyttet.
Men hvis man forhindrer radio- og telefonkontakt,
og man peger to rifler mod hovederne på to 26-årige,
vil de, uanset hvor bevæbnede de er, gøre som os andre.
Jeg sagde kom ud!
Ud af den bil!
De skider i bukserne.
Du adlyder mig! Forstået?
Mod kommer med en pris
højere end 1.600 euro om måneden for en mand i uniform...
Åbn døren! Hører du mig?
...eller en lastbilchauffør.
For fanden! Åbn den!
Havde de haft deres døtre bag i lastbilen, havde de aldrig åbnet.
Men hvem går op i nogle ruller vandmærket papir?
Skynd jer!
Flyt dig. Kom nu!
Luk jeres øjne!
Kom så! Sæt jer der.
I tre er stille, eller jeg smadrer jeres hoveder.
Du kører med en pistol rettet mod nyrerne.
Så når de kalder dig på radioen,
svarer du roligt.
Som om alt går pænt og roligt. Er det forstået?
Midt i kaosset med pistolerne
huskede jeg det frieri, jeg fik natten før...
...og at jeg hellere ville have andre planer.
Tænker man for meget, finder man aldrig en god dag til et kup.
Nu ved du, hvad du skal gøre.
Fjern ikke blikket fra pigen. Der må ikke ske fejl.
-Forstår du? -Hun er 17.
Jeg kan nok klare hende.
MÅ JEG SIDDE VED SIDEN AF DIG?
JA
-Hejsa. -Hej.
Vil du på date med mig?
Okay, jeg lader dig være.
Nej, nej.
Jeg behøver ikke at overveje det.
Ja.
Okay, børn, så er vi her.
Vi går direkte til museets forhal, hvor vi venter på resten af klassen.
Det her er hovedindgangen til nationalbanken.
Lille Lam er lige gået ind.
Perfekt. Berlin, det er din tur.
NATIONALBANKEN KL. 10.16
Vær forsigtig med, hvad du gør.
Hvad så, Javi? Hvor er Rafita?
Han ændrede sin vagt.
Det er fint. Slap af.
Lad os gå ind.
Tag jeres identifikation om halsen.
De skal altid være synlige.
Vend dig ikke om.
Når du er nær, kan jeg ikke få luft.
Tja, få luft...
...for om ni måneder bliver pusten taget fra dig.
Værsgo.
Synligt hele tiden. Okay, børn?
Identifikation omkring halsen. Ikke lave for meget larm.
POLITI
Berlin, første kamera til højre.
POLITI
Har du intet at sige til, at jeg er gravid?
Hvad skal jeg gøre? Ringe til min kone og børnene,
så vi kan fejre det sammen? For guds skyld!
Kom bare.
Okay, okay.
TILGÅR SIKKERHEDSNETVÆRK
En...
Klar, Tokyo.
Kom bare.
TILGÅR ALARMCENTRALEN
Ja!
-Alarmer frakoblet. -Nu.
Okay, okay.
I går sagde du, du ikke kunne holde hende ud.
-At I har problemer. -Som alle andre par.
Som alle med tre børn. Ikke at jeg ville forlade hende.
Jeg har fået tre børn ved hjælp at kunstig befrugtning.
I 20 år havde jeg ufrugtbar sex med min kone,
og nu siger du dette.
Du må være Shiva, fertilitetsgudinden.
Hvad antyder du?
Jeg er ikke ude efter børnebidrag eller en skilsmisse.
Og endnu mindre en faderskabstest.
Jeg troede, du elskede mig.
Og det forekom mig som en god idé.
Men ikke nemt at passe ind i vores liv...
En vidunderlig idé.
-Hør. -Hvad?
Vil du vide, hvad jeg vil gøre med dit barn? Vil du det?
Hør... Bliv ikke revet med.
Rør jer ikke!
Stop lige der!
Rør dig ikke! Eller jeg blæser knoppen af dig!
Sådan der! Læs af!
Forbliv rolige!
Kom så!
Skynd jer!
Bliv der!
Satans.
Kom så.
Denne vej. Kom så.
Denne vidunderlige trappe,
lavet af marmor og granit...
-Stop! Gå tilbage! -Kom så!
Vær sød! Nej!
Professor, vi har et problem!
Jeg kan ikke finde Lille Lam. Jeg kan ikke se hende!
Frk. Parker...
Hvor gik du hen?
Kom så! Skynd jer!
Kom så!
Vent.
Okay.
Jeg går for hurtigt frem. Jeg ved.
Vi bør forevige dette øjeblik.
Lad os tage et foto med din telefon. Vent...
Her? Her er lidt usselt, ikke?
Det er vores første dag.
Du ser smuk ud.
Jeg kan ikke finde pigen. Jeg kan ikke finde hende.
Knap din skjorte op. Gør det mere sexet.
Det er på din mobil. Du kan slette det. Det er kun til os.
Med det her foto ryger du til tops på internettet.
Giv mig den! Giv mig telefonen!
Jeg sagde, at du skal give mig telefonen. Giv mig telefonen!
Giv mig den fucking mobil!
For det første...
Goddag.
Jeg er den, der bestemmer.
Og først vil jeg gerne... tilbyde min undskyldning.
PIN? Navn?
Det er ikke en god måde at slutte sin weekend.
Men I er her som gidsler.
Mobiltelefon.
Samarbejder I, lover jeg, I kommer ud i live.
-Navn? -Alison Parker.
-PIN? -2-0-18.
Mobiltelefon.
Det er okay.
-Det er okay. -PIN?
Hvad skal du bruge PIN-koden til?
Giv mig din PIN, eller jeg banker den ud af dig.
Hvor mange måneder?
-Otte. -Otte måneder?
PIN.
Et-to-tre-fire.
Du ser klog ud, og så er det din kode? Sikke en idiot. Navn.
-Arturo. -Hvad mere?
-Arturo Román. -Arturo Román. Meget fint.
I er vores sikkerhed, så jeg passer på jer.
Hej.
Giv mig dine hænder. Giv slip.
-Hvad er dit navn? -Ariadna.
Ariadna...
Kom med mig. Det er okay.
Føl mine hænder.
-Er det hænderne på et monster? -Nej.
For jeg er ikke et monster.
Jeg ved præcis, hvordan du har det.
Tør i munden, kan ikke få luft. Du skal prøve at slappe af.
Træk vejret.
Sådan. Alle sammen, træk vejret med mig.
Træk vejret.
Rolig, rolig.
Tag kontrol over din vejrtrækning. Udånd.
Sådan.
Frk. Mónica Gaztambide.
Bevæg dig ikke.
De rører os ikke. De rører os ikke.
Okay.
Frk. Mónica Gaztambide!
Vil De være sød at træde frem?
Det er mig.
Du styrer, far. Du er sej.
Du kommer til at sove godt her, far. Som en konge.
Far, far!
At kneppe her...
Stop med at fjolle rundt, gå i gang.
Det lugter fucking godt. Bedre end stegt lam, far.
-Læg dig ned. -Pis!
Hvornår havde du sidst sådan en seng? Ikke i spjældet.
Har du set, hvor vi er? Vi er mega store!
Søn, tag ikke fejl.
Vi er små.
Kan du gøre andet?
Har du haft et rigtigt job? Har du afleveret dit CV nogen steder?
For fanden.
Et CV? For hvad?
For at få dig ud af fængsel?
Tror du, jeg er stolt af det?
At ryge ind og ud af fængsel i 12 år.
-Ved du hvorfor? -Hvorfor?
Fordi jeg ikke er særlig klog. Det er du heller ikke.
Men i dette job har en anden hjernen.
Er vi heldige, og du ikke kludrer,
kommer du ud med styr på livet.
-Hvad mener du med kludrer i det? -Pis.
Fyld dem op.
Du skal svare og sige, at vi er lukket ned pga. tekniske problemer.
-Forstået? -Ja.
Jeg er nødt til at rette en pistol mod dig.
-Kan du mærke den? -Ja.
Okay.
Nu.
-Kan jeg hjælpe Dem? -Må jeg tale med Arturo, tak?
Hr. Arturo kan ikke tale i øjeblikket.
Systemet er nede.
Jeg kan ikke bede ham gå op.
Nej, han kan ikke tale.
Det er ikke muligt.
Nej...
Jeg forstår ikke hvorfor.
Fordi jeg ikke ved, hvor han er lige nu.
Om han er på fabrikken, museet eller caféen.
Og det er ikke mit job, frøken!
Den præstation fortjener en Oscar... Frk. Gaztambide.
20 min. inde forbandt vi vores analoge kommunikationssystem
for at tale med professoren.
Mobiltelefonfri. Ingen radiofrekvenser. Så ingen kunne høre os.
Vi forseglede dørene, og alarmerne var ikke startet.
Vi var i en slags limbo.
Uden at nogen vidste, at vi havde overtaget nationalbanken.
Og midt i stilheden før stormen virkede det...
...som enhver anden dag.
Du er faktisk ret flot.
-Hvem? -Det er mig. Luk mig ind.
Hvad laver du? Hvis professoren ser os, myrder han os.
Det ved jeg. Jeg vil tale med dig.
-Sæt dig. -Hvad foregår der?
-Kuppet er i morgen.
Vi har ingen idé om, hvad der vil ske.
Du skal vide, at jeg er seriøs med dig.
Og jeg forstår udmærket, du er en kvinde af en vis alder,
og muligvis søger du et mere seriøst forhold.
Derfor vil jeg give dig denne.
Jeg kan ikke købe en ring, når vi er her.
Men når vi er ude, giver jeg dig den største diamant.
Du kommer til at have hånden i en trillebør.
Hvad er det her?
En forlovelsesplakette?
Nu kender du i det mindste mit rigtige navn.
Ja, men at kende hinandens rigtige navne er forbudt.
Så lad være med at se på den. Men den er din.
Hvordan kan jeg sige det?
Det, vi har, har været rigtig godt. Okay? Fantastisk.
-Vi har været sammen et par nætter. -Et par?
Hver nat. Bortset fra fire eller fem?
Ærlig talt...
Vi er nok ikke sjælefrænder.
-Har vi ikke god sex? -Jo, vi har god sex.
Det er en god start, ikke?
Men det kræver mere end god sex at være et godt par.
Du siger det, fordi jeg er 12 år yngre end dig.
Jeg får 300 mio. euro. Jeg er ikke et barn. Jeg har styr på mit liv.
-Jeg ville ønske, det var kærlighed. -Sig det ikke.
Der var kærlighed. Jeg var der.
Der er en anden, ikke?
Ikke længere. Hør, Rio.
Når det er slut, tager vi til Tahiti sammen og ser, hvordan det går.
Men i morgen har jeg kun en ting i tankerne:
Ikke at blive dræbt.
Rio.
Rio, nej... Nej, nej.
-En af telefonerne vibrerer. -Sluk den.
Boksen er åben.
Tag vest på, og vær klar til at køre.
Når I er klar, aktiverer vi alarmen.
Berlin, vær klar til at åbne dørene.
Gidsler!
For jeres egen sikkerhed skal I gå tre skridt tilbage.
Lidt mere her. Sådan der.
Sådan. Alt skal nok ordne sig.
Lidt tættere på.
Alt skal nok blive godt.
Slap af.
Slap af. Jeg kigger på taskerne.
De er fyldt med penge. De er snart ude herfra.
Vi har en 10-33 ved nationalbanken.
Z-24, vi er på vej.
-Vi er der om to minutter. -To minutter.
To minutter.
-Hvorfor gik alarmen? -Det ved jeg ikke.
De står der bare. Jeg forstår det ikke.
-Hvorfor ikke bare tage pengene og gå? -Aner det ikke.
Et minut og 40 sekunder.
Et minut...
Hvad er dit navn?
Arturo.
-Arturo, ikke? -Jo.
Jeg har ikke set noget!
-Jeg sværger, jeg ikke har set noget! -Se på mig.
-Jeg har intet set. -Kom nu, Arturo. Se.
-Nej. -Se på mig.
Se på mig.
Kom så. Hej.
Kan du lide film?
-Kan du? -Ja.
Jeg er meget glad for film.
Okay, og du har lagt mærke til, at der i gyserfilm,
altid er en flink fyr i begyndelsen,
ligesom dig, hvor man tænker:
"Han bliver dræbt".
Ja.
Og så sker det. Han bliver altid dræbt.
Tro mig, Arturo...
Du får dig selv dræbt.
Z-24 til stationen, vi er 30 sekunder væk.
30 sekunder.
Det er essentielt, at politiet ikke ved, hvad vi laver.
Vi får dem til at tro, vi er her for at plyndre stedet.
Vi blev taget med pengene, og alt gik galt.
Så tager vi pistolerne og skyder, som om vi ikke havde andet valg.
Og så... Uden at skade nogen...
går vi indenfor igen.
Lad dem tro, vi er trængt op i hjørnet.
Lad dem tro, vi improviserer.
Nu!
Tokyo! Tokyo, vent! For fanden!
Tokyo!
Gå ud og smid pengene.
Skyd uden varsel og gå ind igen.
Jeg har hørt det mere end 30 gange.
Professoren fortalte ikke,
at de også ville skyde uden varsel.
Rio!
For helvede!
Rio.
Rio!
Den første fucking regel!
Fuck!
Rio.
Fuck!
Vi skal bruge hjælp ved nationalbanken.
Der er fjendtlig ild.
En mand er såret.
En kugle fra en M16 skyder med over 3.000 km/t.
Hurtigere end lydens hastighed.
Så hvis de skyder dig i hjertet,
hører du ikke engang, at kuglen dræber dig.
Sådan vidste jeg, at jeg spolerede det...
...på et mikrosekund...
...og på samme måde som altid.
Tekster af: Heidi Jette Hoff